Не брини, сине... Знам да желиш да се ово заврши.
Овде сам. Бићу уз тебе...
Немој да се предаш. Чујеш ли ме?
Бори се до последњег даха. Диши...
Само диши, сине мој...
ПОВРАТНИК
Јастребе.
Стани, ја ћу.
Јебо их Бог! Кучкини синови.
Не дају ми ни да пишам на миру...
Јес' вид'о Колдера? -Нисам.
Слушајте, када очистите крзно, чврсто га веж'те.
Запамтите, не пакујемо 15 крзана по бали, него 30! -Фицџералде!
Кап'тане. -Шта мислиш, какав је улов? -Па...
Надам се да на ловину нема потребе више да пуца. -Крећемо у зору.
Спреман сам и јутрос, већ бих отиш'о да људи нису уморни.
Треба нам пар дана до утврђења. А исцрпљени смо.
Важно је да људи имају свеже месо. -Јес' вид'о Колдера?
Убили смо великог лоса.
Помозите нам да га донесемо овде. -Јави ми кад га ставите на ражањ.
Онда ћу ти радо помоћи. -Стварно ми треба помоћ.
Уморни смо од драња крзна. -Већ дуго зубам даброво месо.
Недостаје ми женина кухиња. -Мени недостаје твоја жена. -Зачепи.
Упомоћ! Упомоћ. -Колдере... Јеби га. -Је ли то Колдер?
Останите заједно! -Џиме, иди по капетана. -Боже! -Умукни! -Помози му!
Види ли их неко? -Тише причај, проклет био. -Гледајте на гребен.
Проклетниче!
Шта се то чује?
Оче? -Идемо.
Посматрајте гребен.
Ухватили су Томаса.
Не могу да их видим. Не видим их.
Сагните се! -Јеби га. -Свуда их има! Опкољени смо!
Свуда их има! -Сохо... не иди тамо! Остани овде! Не, Поле, не!
Остани ту! -Убијте ме! Убијте ме! -Сохо!
Желе да нас измаме на отворено. -Ено их на брегу!
Останите на свом месту, не мрдајте! -Они желе крзна.
Ако се одмах не укрцамо на чамац, сва крзна ће нам узети.
Иди у чамац сине! У чамац, сине! Покрет, брже, трчи.
Оставите крзна! Бежите из шуме! Сви у чамац! -Пожури!
Чувај леђа! -Јастребе!
Вадите ме одавде!
Јастребе! Јастребе!
Узмите им коње! Узмите им коње!
Узмите крзна! 'Ајде, понес'те крзна!
Узмите крзна! -'Ајде! 'Ајде!
Проклети црвенокожци! Кучкини синови! Неће Арикаре мог коња јахати...
Дај ово мојој ћеркици. -Држ' се, идем по помоћ.
Бежите из шуме! Оставите крзно! -Вилмане! Држим те, само се крећи.
Гласе! -Иди у чамац!
У чамац!
Проклети црвенокожцу! Улази у јебени чамац! -Покрет!
Помозите ми! -Покрет, покрет! -Брже! Упадајте! -Хајде!
Упадајте! -Сеци уже! Сеци уже! -Чекај Амоса!
Не, одмах крећемо! Пуцај по њима из топа! -Чекајте.
Не идите! Не остављајте ме! Сачекајте! Молим вас!
Моја ћерка Повака, није овде. Скупите сво крзно које можемо понети.
Крзно ћемо разменити са Французима за коње.
Онда настављамо потрагу за мојом ћерком.
Из његовог праха ће цвеће израсти. Кад ујутру зора сване, прими га Боже.
Амин. -Амин! -Амин.
Јеси спреман? Буди миран.
Где си то научио? -Од оца, био је доктор.
Бриџере, дођи овамо. -Кап'тане, мала група нас прати
чека да заврши пос'о. -Држи овде. -Реци ми да имаш неки план на уму.
Гласе, шта ти мислиш? -Мисури није сигуран са Арикарама низводно.
Морамо изаћи из чамца. -Желиш да га напустимо?
И ш'а ћемо онда? Узећемо крзна и сести у шуму к'о јато патака међу Арикарама?
Најсигурније би било да на копну нађемо нови пут.
Путоваћемо недељама. -Боље то него да плутамо док нас посматрају.
Већ те посматрају, синко.
Останимо на чамцу све до утврђења. Веће су нам шансе на реци.
Глас познаје територију боље од свих нас.
Посао му је да нас врати кући безбедно? -Велиш безбедно?
Подсетићу те да изгубисмо 32 човека? -Сада је 33.
То су били моји људи, знам колико их је страдало.
Урадићемо као што је Глас рекао, крај расправе.
Бриџере, не забушавај момче!
Морамо извадити товар с чамца. Арикаре ће нас тражити дуж реке.
Најсигурнији пут је преко планина до утврђења Кајова.
Пешке? -Јесте сигурни? -Пре ће зима доћи него ми до тамо.
Уколико не дођемо до испоставе и трампимо крзна за коње.
Ниједна није близу. -Кап'тане.
Оставити чамац је велика грешка. Арикаре нису глупе...
Наставимо даље па се одморимо близу Стрелиног врха.
Не понашај се к'о да знаш о чему причаш.
Ко те ш'а пит'о! А тебе ће слушат'? Не мо'ш наћи ни пант'оле после срања!
Успут нам је камп Рулен у коме можемо одсести. -Идемо пешака. -Наравно.
Вол'о бих да је и мени ћале био доктор, па да ми среди пос'о кап'тана.
Молићемо се да крзна не иструле, ако се икад вратимо по њих. -Обележите место.
Остављамо богатство у овим стенама.
Овде више нема места, остатак однеси у брда. -Гласе, одреди курс
по којем ћемо најбрже заобићи Арикаре. -'Оћу, господине.
Ово је лоша одлука. Сви знамо да крзна нећемо наћи кад се вратимо.
Ризично је теглити бале кроз њихову територију до
утврђења. Бреме нам не треба, него слободне руке.
Трудим се да не изгубимо крзна! -Дража су ти крзна од живота? -Живот?
О ком животу причаш? Ја не'ам живот, им'о бих га да смо понели крзна!
'Бем ти живот! -Не урлај коњу! -Нема шансе, одо' кући...
Шест месеци ме теглите к'о мазгу, ризикујем свој живот...
Ради чега људи страдаше? Скоро смо све изгубили.
Крвнички рад оде у курац! Остасмо голаћи!
Момци, када вас Арикаре нападну, уздајте се у г. Гласа
и његове Вучје другаре. -Вучје племе мрзи Арикаре као и ми.
Ма ш'а ка'еш? Повео је свог сина мешанца...
Којим ли дивљацима његова мама припада? -Остави дете на миру Фитце!
Само ка'ем, једном дивљак, увек дивљак.
Гласе, је л' истина оно ш'о причају?
Да си убио поручника док си живео с дивљацима? -Фицџералде!
Настрадало је 40 црвенокожаца и 21 војник. А ти и син се извукли живи.
Право чудо, зар не? -Зачепи губицу Фицџералде!
Јес' то урадио? Убио си једног од својих да би спас'о овог кера мешанца?
Умукни! -'Ош да се бијеш синко? Је ли му силов'о маму?
Фицџералде! -Је ли је убио? Не чисти пушку кад причамо. Теби се обраћам!
Радим на томе. -Боље то одради кад завршимо разговор!
Погледај ме, Скалперу! -Прекини! -Заборављаш где ти је место момчино.
Моје место је овде, с ове стране пушке. -Остави га на миру Фицџералде.
То је наређење! Слушај ме! Имамо само пар сати форе пре тмине.
Отарасимо се чамца и сакријмо та крзна! Покрет! -Да, капетане.
Рекох ти да будеш невидљив, сине. -Он ће... -Ћути, ако ти је живот мио!
Бар је чуо мој глас... -Они не чују твој глас сине!
Само виде боју твоје коже! Разумеш ли?! Јеси разумео?! -Јесам.
Мораш слушати оца, сине. Мораш мене слушати.
Бекете! Вестоне! -Зашто нису искочили? -Изгледа да су се предомислили.
Паметни кучкини синови. Пуни памети...
Треб'о сам и ја бит' на том чамцу. Донели су исправну одлуку.
Сине, време је да кренемо. Дижи се. Морамо да наставимо даље.
Долазим оче. -Боље одмори још мало.
Кад остали устану, пошаљи их до мене. Упутио сам се према западу.
Ти си мој син. Ти си моје чедо.
Само смо двојицу нашли у чамцу. Повака није овде.
Вероватно су је други отели. -Упутили су се к' северу!
Пратићемо њихове трагове до планина.
Да ли је исправна одлука што смо напустили чамац?
Арикаре контролишу ту реку. Чекале би нас заседе.
Ако наставимо источно кроз планине, пут ће нам бити краћи за седам дана.
Горе је пустара, Арикаре немају ш'а ловити за јело. -Осим нас. -Осим нас.
Збори ли истину Фицџералд? Дош'о си Богу иза ногу јер бежиш од закона?
Гласе, јес' ме чуо? -Волим мирне пределе.
Син ти се свега нагледао... Има ли матер којој ћеш јој га вратити?
Гласе! -Ево их младунци медведа! -Гласе! -Оче! -Видим два младунца!
Оче! -Боже свемогући. -Оче!
Људи! Ево га доле! -Оче!
Помозите ми. Отворите очи широм, има медведа около. Помози ми одмах!
Гласе. -О, мој Боже... -Оче...
Боже! -Капетане! -Требају ми крпе одмах!
Притисни крпом јако ту рану пре него што искрвари. Дај крпе.
Припреми ми прибор за ушивање! Бриџере, окрени га.
Полако. -Боже! -Треба му одати признање што је убио тог гризлија.
Није треб'о пуцат', иза сваког жбуна јебени црвенокожци вире!
Престаните! И даље смо на територији Арикара! Он је наш, проклети били!
Направите круг око нас. Вас двојица, покривајте север и запад.
Биле и Фрајмане, покривајте југ и исток. Можда је неко чуо пуцањ!
Разумем, господине. -Морамо да га ушијемо.
А где ја да идем? -Жао ми је, мораш остати овде.
Држи му ноге. -Жао ми је г. Гласе. -Бриџере, држи крпу, јако стисни.
Крвари и доле.
Муче јадника. -Најбоље би било да му скратимо муке. -Можда ће преживети.
Велиш преживети? Гризли га је скроз поцеп'о, умреће за сат времена.
И нама се црно пише, ако не престане да арлауче.
Ишчашио је скочни зглоб, окрени га. Држим га. Повуци! Одмах!
Онесвестио се. -Бар ћу му лакше ушивати врат, да видим.
Очисти рану са водом.
Бриџере, реци осталима да ћемо вечерас овде преноћити.
Уз тебе сам, оче. -Добро, господине. -Бићу уз тебе, оче.
Тусанте, поглавица је дош'о. -Мислио сам да неће доћи.
Драго ми је да си дош'о.
Требају нам коњи и пушке. Заузврат смо вам донели много крзна.
Без коња, само за оно ш'о смо се договорили.
Узми крзана колико ти душа иште. Требају нам коњи и пушке.
Требају и мени сисате куварице.
Не можемо вам дати коње. -Ш'а каже? -Не знам, нешто у вези коња.
Донеси нам виски да попијемо. Реци му да престане мољакати за коње.
Увек је лепо пословати с тобом. -Коњи ми требају. -Може да их сања.
Трампимо се само за пушке и муницију.
Реци му ако опет помене коње, договор отпада.
Одакле вам ово крзно? Од Американаца? Ова крзна су већ означена.
Можеш их трампити само упола цене.
Склоните тог дивљака од коња. Рекох да не могу коњи!
Узећемо ова три коња. -Нећу ти понављати!
Коњи нису део нашег договора. Реци твојима да се склоне од коња.
Договор због части мораш испоштовати. -Ти ћеш мени причати о части?
Рекох ти да прича на француском. -Ова крзна сте украли!
Нисмо, ви сте нама све украли.
Све. Земљу...
Животиње, два бледолика се ушуњаше у моје село
и отеше ми ћерку Повакану.
Крзна ти остављамо јер нам част тако налаже.
Узећу твоје коње да бих ћерку пронаш'о.
Покушајте слободно да нас зауставите. -Договорено.
Пос'о је пос'о. -Припремите пет коња за њих!
Крећемо у зору, будите спремни. -Бићемо. -Неће бити лако носити Гласа.
Пред нама је дуг пут, поделићемо се у две групе.
Фицџералде, Џонсе, Фрајмане. Идите источном страном уз реку.
Андерсоне, провери је ли пут испред нас сигуран.
Канџе нису твоје. -Наизменично ћемо носити Гласа. -Добро. -Нису за мене.
Бриџере, пазићеш на Гласа до зоре, у случају ако се онесвести.
Идемо ка истоку док мрак не падне.
Најебали смо! -Склањај руке с мене! -Престаните! -Убићу бога у теби!
Немој да вам у воду падне... -Престаните! -Хајде.
Склони се. -То је наређење! -Прекините!
Проклетство! -Немој да вам испадне! -Идемо!
Само се крећите. -Опрезно, клизаво је.
Пазите. -Како ћемо га пренети? -Успори мало. -Убијаш нас, капетане!
Бриџере, дигни мало носила. -Полако. -Јастребе, дигни још мало. -Диго сам.
На мој знак, вуци! -Одо' горе, да га повучем...
Полако. -Вуци! -Вуците! -Држите га. -Оде ми стопало у три лепе
Доста ми је овог мучења, нећемо прећи преко с њим.
Капетане, он има јаку грозницу.
Капетане, нема услуга према било коме у овој ситуацији. -Капетане!
Капетане, изнад је терен непроходан. Морамо се вратити и наћи други пут.
Држ' га. Гласе, Хју...
Опрости ми због овога. Стави му повез преко очију Бриџере.
Шта? -Не могу. -Стави му повез преко очију. -Чекај. -Хју, жао ми је.
Чекајте! Како ћемо се вратити без њега? -Не могу.
Само он зна пут! -Не можемо даље са њим. Прекриј му очи. -Не могу.
Станите! -Држ' га. -Ставите му крпу преко очију! -Оче! -Удаљи се!
Бриџере! -Склони га! -Немојте капетане, молим вас Хенри. -Умукни!
Оче! -Смири се синко, буди миран.
Хенри, молим те... -У име компаније "Крзнени Стењак" дајем 70 $ бонуса
двојици која остану са њим док се ми не вратимо. -Ја ћу остати! -И ја!
Бонус ми није важан, остајем.
Још један. -Жао ми је капетане, имам породицу. Нисам луд да останем.
Капетане, три човека га не могу заштитити од Арикара.
Поготову дечаци. Осим тога, нико неће пристати за 70 долара. -Онда 100!
Само смо због њега остали живи!
Јеби га капетан, било је 45 људи када смо почели. Сада нас је 10, скоро 9.
Он ми је отац, даћу вам мој део. -Узми и мој део.
Онда остајем, пош'о ће ми и Бриџер дати свој део. -Ти? -Да.
Мој део сам изгубио са крзнима. Немам избора, него да нађем друге приходе.
Остали дан или два, не чини велику разлику. Са 200 $ је лакше отићи кући.
Мораш водити рачуна о њему док се не вратимо, разумеш? -Имате моју реч.
Пре тмине га морамо спустити у долину на сигурније место.
Чули сте га момци. -Фицџералде! -Реците? -Чувајте Гласа колико можете.
Са'раните га како доликује ако умре. Он то заслужује. -Разумем.
Јеси се повредио? -Бићу добро. -Наравно да 'оћеш.
Оче, чујеш ли како ветар пуше?
Сећаш ли се шта ми је мајка говорила о ветру?
Ветар не може ишчупати дрво са јаким кореном.
Још увек дишеш...
Мајка ми пуно недостаје.
Бићу уз тебе. Уз тебе сам, сине.
Бори се до последњег даха.
Диши, само диши. -За време олује...
Ако стојиш испред дрвета...
И гледаш у његове гране, заклео би се да ће пасти.
Претражите цело село!
Али ако гледаш у стабло, видећеш колико је заправо стабилно.
Триста долара је лепа свота до пензије.
Запутићу се у Тексас, купићу пристојан комад земље и онда могу дангубити.
Остављени смо Богу на исповест у овој вукојебини.
Јесу те Арикаре скалпирале? Онако ме занима.
Јесу, узели су свој цењени трофеј.
У почетку нисам ништа осећ'о, само сам чуо звук.
Стругање ножа по мојој лобањи, 'наш...
У трансу су се смејали, викали, играли око ватре...
'Ладна крв је почела да ми се слива низ лице и улази у очи.
Отежано сам дис'о, гушио се у сопственој крви.
У том моменту сам све осетио, сву ту бол који су ми наносили.
Онда ми свукоше скалп са главе.
Сачувај Боже. -У Тексасу пљачкају, ал' не добијеш чист скалп.
Када се то десило?
Мош' ли престати да дрљаш каменом по чутурици? Само је спусти на земљу.
Радије бих се вратио с Хенријем и момцима него ли тебе чувао.
Попео бих се на ту проклету планину, ал' зима би нас оборила с ње.
Ако си спреман да се жртвујеш ради сина. Скратићу ти муке.
Гласе, кол'ко ти он значи? 'Наш...
За нас би најбоље било да сада изда'неш.
Тврд си орах, то ти морам признати.
Молим те, Гласе. Арикаре су нам толико близу да их осетим у ваздуху као и ти.
Размисли, мисли на свог сина.
Убићеш и њега, као и све нас.
Помоћи ћу ти ако желиш. Скратићу ти муке брзо и безболно.
Нико неће сазнати да си се пред'о, урадићу то за тебе.
Само трепни ако желиш да ти скратим муке.
Спаси свог сина и трепни.
Само требаш да трепнеш.
Исправна одлука. Надам се да ће нас милостиви Бог убрзо извући одавде.
Опростио ти грехе или не, идеш му на исповест.
Милостиви Боже, прими душу раба свога и вернога слугу у Царство Твоје...
Склони се од њега! Пусти га! Оче... Џиме, помози ми!
Упомоћ! -Смири се, није к'о ш'о изгледа.
Не пуцај, свеш наш побити. -Пусти ме! Рећи ћу капетану за ово, обесиће те!
Не разумеш... -Обесиће те! Упомоћ! Џиме дођи!
Зачепи губицу мајмуне! Ш'а није у реду с вама дивљацима?
Е јеби га.
Јастребе, уловио сам дабра. Дише ли отежано?
Нисам приметио. -Човече, 'ладан је к'о лед.
Ставићу вам крпу испод главе г. Гласе. Мало ће вас угрејати.
Биће вам боље... Где је Јастреб? -Зар није био са тобом?
Није. -Како није?
Знам, г. Гласе. Биће све у реду.
Наложићу ватру. -То звучи као добра идеја.
Убио си ми сина... -Јастребе! -Сина си ми убио. -Јастребе!
Тише, око 20 Арикара нам долази уз поток. Идемо, покупи своје прње.
Јеби га, чекај. Шта ћемо да радимо? -Беж'мо, одма'.
Шта ћемо са Јастребом? -Он више није наш проблем.
Не можемо га оставити. -Ил' су му дроб извадили ил' је скалпиран.
Ако је жив, не може нас наћи? -А Глас?
Није наш проблем. Препуштен је сам себи, баш к'о и ми.
Не, обећали смо капетану да ћемо га са'ранити.
Треба му та пушка. -Ш'а ће му, не може ни прстом мрднути.
Идемо, купи своје прње. -Не можемо га оставити.
Немамо јебеног избора. -Не случајно, види како је лоше.
Добро, диж' га онда. -Што то радиш? -Однећемо га, 'ајде. -Чекај, полако!
Фице, полако га носи. Не могу га држати, јеби га. -Купи своје прње!
Купи своје прње! -Стани, сачекај.
Умукни! -Чекај!
Фице, шта то радиш? -А ш'а мислиш да радим?
Са'рањујем га како доликује, к'о ш'о си желео. -Не овако. -Зашто?
Жив је Фице, видиш да је жив. -Онда му сручи метак у челенку.
Морам да идем. Стварно ми је жао г. Гласе. Жао ми је, опростите ми...
Капетане, овуда!
Постоји стаза у подножју! -Има курац, морамо се пењати!
Глас је рек'о источно! -Нек' се Глас носи у три лепе пичке материне!
Ш'а пише на мапи? -Морамо се пењати капетане
док не стигнемо до Старог Гејба. -Куда је сигурнији пут? -Пењањем.
Морамо сачекати Марфа. -Да, ти га чекај. -Капетане.
Господине, Марфи каже да постоји пут у подножју.
Кога да следимо? -Бирај где ћеш, ја идем горе.
Стаби, пењемо се! Марфе, дођи 'вамо!
Сине, нећу те напустити. Уз тебе сам сине.
Гасим ватру. -Не осећам стопала...
Осим тога, зар већ нисмо довољно умакли Арикарама?
Десетак Арикара не могу бити бржи од нас. -Двадесет. -Ш'а?
Зар ниси рекао двадесет Арикара? -Ш'а баљезгаш? -Пробудио си ме...
Рекао си да двадесет Арикара долази уз реку.
Десет или двадесет, није важно. Нећу скупљати њихова пера по потоку.
Шта си радио сам на потоку? Ја сам нам већ донео доста воде.
Одговори ми, кад те питам. -Не испитуј мене, јер те гризе савест.
Одговори ми или ћу ти разнети јебену главу? -Имаш кратко памћење синко.
Да није било мене, твој леш би сад плут'о у реци Мисури.
Ш'а те занима? Ако желиш да знаш, питај ме.
Желиш да знаш зашто си оставио Гласа да умре?
Ил' зашто си Јастреба оставио да лута около. Желиш да знаш да ли је жив?
Рећи ћу ти зашто, јер ти још ниси чо'ек.
Зато ш'о си се уср'о у гаће као и сада. Спусти пушку.
Арикаре. -Ш'а са њима? -Реци ми одмах, јеси ли их видео?
Спусти пушку. -Јеси ли видео Арикаре? -Нисам.
Ниједног. -Слаг'о си ме јеботе. Слагао си ме!
Морао сам те уразумити. Глас је мртав, за Јастреба не знамо...
Нема сврхе да и ми умремо тамо, јес' разумео?
Двапут те спасих, гледај ме к'о Бога. Оно ш'о Бог даје, Бог и узима.
Имаш среће, 'бем ти пушку. Следећи пут кад будеш пуцао у некога.
Напуни пушку са барутом.
Диж' се, купи своје прње. Идемо.
Свежа крв, можда је Повакина.
Нашли смо мртвог дечака.
Дечак из Вучјег племена. -Идемо.
Само се крећите! Нема стајања!
Морамо да станемо мало, да се одморимо.
Ко је направио овај масакр? -Не'ам појма.
Можда су војници од капетана Левенворта.
Ако јесу, боље отвори очи и на потиљку.
Ови Индијанци нису мртви к'о ш'о изгледају.
Погледај их, увек краду наше ствари.
Наш'о сам коње 'вамо. Бриџере, поитај мало.
Наш'о сам коње.
Шта ћемо да радимо са овим свињама?
Синак, Бог је на нашој страни.
Јес' ли добро, синко? Ниси сиш'о с ума? -Ваљда.
Брине ме да нисмо погрешили. -Није твоје да се питаш.
Милостиви Бог нас ставља на искушења, он бира кога ће узети.
Отац ми није био побожан чо'ек, 'наш.
Веров'о је само у земљу коју обради, и дивљач коју улови и поједе.
Једном смо пошли у лов на старе Сан Саба планине.
Повео је у лов и пар пријатеља, тексашких ренџера.
Рутински пос'о, радио је то и по стотину пута пре.
Требали су ловити три дана, ал' другог дана, све је о'шло у курац.
Некако се те ноћи одвојио од пријатеља, поврх свега.
Команчи су им украли коње, био је изгладнео, у делиријуму.
И он је пузао по блату кроз ту шуму усред вукојебине.
Вид'о је нешто док је извлачио главучу из жбуња, зато је пост'о побожан.
У том моменту, рек'о ми је да је пронаш'о Бога. Јашта матори.
Испоставило се да је "Бог"... заправо била веверица.
Тако је, једна велика месната веверица. "Наш'о сам Бога", говорио је.
Извалио би се у кревету и велич'о би његову милост и славу.
Убио сам и појео ту јебену веверицу.
Девичанко, ја ћу мало да одспавам.
Меса...
Меса, меса...
Повређен сам, повређен сам. -Шта ти се десило?
Медвед ме напао. Медвед, велики гризли.
Гризли...
За месо, поклањам ти канџе.
Мој човек ме оставио да умрем. Убио ми је сина.
И ја сам изгубио моју породицу. Сијукси су убили моје људе.
Упутио сам се према југу, да нађем још људи из Вучјег племена.
Срце ми од бола крвари за њима. Али освета је у рукама Створитеља.
Ти ћеш јахати са мном!
Кожа почиње да ти трули. Мора се залечити.
Можеш умрети због тога.
Погледај, наше утврђење. Успели смо! Синко, буди поносан на себе.
Пратили смо наређења, само не помињи како је са'рањен.
Немој да те доле мори грижа савест, важи?
У супротном, до мрака ћемо се луљати на конопцима.
Урадили смо оно ш'о смо морали да урадимо.
Имали смо један дан форе, ископали смо раку дубоко.
Ставили смо стену преко да га дивљаци не би откопавали. Онда смо побегли.
Са'рањен је како доликује. -Господине... -Истина је...
Када је Јастреб нестао, био сам забринут због дивљака.
Хтео сам само да одмах побегнемо. Бриџер је желео да остане.
Желео је да остане, бар да му направи крст или тако нешто.
Ставио је крст на Гласов гроб.
То смо и урадили. -Добро си поступио Бриџере.
Ш'о је још важније, поносан сам ш'о ми је овај дечко био партнер. -Добро.
Наш договор се није променио? -Није, на моју срећу.
Хвала вам, на вашој служби, части и храбрости.
Без обзира на договор Бриџере, и ти заслужујеш део. Хвала ти.
Дечаку је све ово тешко пало током пута.
Сви смо видели у каквом је стању био Глас, нисмо могли више учинити. -Да.
Сви смо видели да је био у лошем стању.
За време олује...
Ако стојиш испред дрвета...
И гледаш у његове гране, заклео би се да ће пасти.
Али ако гледаш у стабло, видећеш колико је заправо стабилно.
ОВАКО ТРЕБА СА ДИВЉАЦИМА
Наспи ми чорбе. -Полако. Мора остати нешто и за мене.
Лосовски Псу! Лосовски Псу! Лосовски Псу!
Нашао сам трагове до логора. Нашао сам трагове до логора.
Где? -На уласку у Месечеву шуму.
Можда пре два дана. Упутили су се ка истоку.
Обавести и остале. Одмах крећемо, Повака је можда са њима!
Доведи ми Индијанку. Нисам оних пет коња џабе дао.
Хајде, диж' се.
Немој да си зуцнуо. Извуци му нож из футроле.
Идем по коња.
Муда ћу ти са задовољством одсећи.
Где је Тусант? -Потражите га. -Дођи овамо...
Могу ли вам се придружити? -Мо'ш. -Сигурно? -Да.
Кад ћеш нас исплатити за бале крзна. Наша крзна су још увек тамо.
Остављена прљава у снегу, ал' то није моја кривица.
Чекам да капетан Левенворт дође са својом војском. Онда ћемо испрашити
те проклете Арикаре и узети наша крзна. -Добро.
Када би то требало да се догоди? -Не знам, дотад нико неће бити исплаћен.
Слушај, ангажован сам да постављам замке, а не да их чувам.
Видео сам да имаш сеф пун пара. -Потписао си уговор.
Да заштитиш газду и његово власништво.
Тај сеф више није пун, фали му 300 долара. -Није пун? На ш'а асоцираш?
На основу мог платног списка.
Компанију си коштао више пара него што ти дугује по уговору.
Срећна вам Нова година, г. Фицџералд.
Фицџералд је убио мог сина
Фрајмане, бледолики прилази капији!
Ш'а 'оћеш? Ко си ти? -Причај на енглеском.
Немам оружје, немам оружје. -Отворите капију!
Добе, доведи капетана. -Где су твоји људи? -Сви су мртви. -Ко је то био?
Не знам, дајте ми нешто да једем. -Јело долази уз одређену цену.
Немам пара. -Онда нећеш ни јести.
Дај нам украдена крзна која сте купили од Индијанаца.
Пусти сад то Џонсе. -Сребро, имам сребра. -Стварно? То је све што имаш?
Било нас је деветоро, мој пријатељ је умро у мећави. А остале су...
Вукови побили. -Где си ово нашао?
Чутурица. -Испустио је у снегу. -Ко? -Не знам, нисам видео.
Можда је Јастреб. -Можда. -Мешанац није мог'о украсти коња.
Можда је Вестон. -Колико је далеко одавде?
Колико далеко? -Око 20 километара, северозападно, близу Јелоустона.
Оседлајте коње. Узмите залихе и оружје, 10 долара по човеку.
Андерсоне, ти остани овде. -Добро. 'Ранићу га и чувати. Насућу ти брљу.
Идемо. -Отворите капију!
Кад стигнемо до Јелоустона, поделићемо се у две групе.
Јастребе! -Јастребе, јеси тамо?! -Бекете!
Јастребе! Јастребе! -Погледајте тамо!
Будите опрезни, очи широм отворите! -Видиш ли ти нешто?
Полако! Полако.
Ко си ти? -Бекете? -Јеси то ти, Вестоне?
Боже, то је Глас. -Гласе.
То је Глас! -Гласе... Боже, шта ти се десило? -Где је он?
Где је он? -Џоунсе, поведи га. Јахаћу испред вас. Филе, ухвати Бриџера.
Ухвати Бриџера! -Ја ћу помоћи Гласу. Хајде.
Отворите капију! -Јеси ли видео Фицџералда? -Нисам, господине.
Устај, дижи се! Јеси ли видио Фицџералда? -Нисам. -Фицџералде!
Полако. -Куда је отишао? -Ко? -Фицџералд, куда је отишао?
Не знам. -Реци или ти оде глава? -Кунем се Богом. -Реци ми!
Реци ми! -У Тексас! -Тексас? -Рекао је да иде у Тексас.
Пријавиће се у војску као добровољац.
Рече да ће купити пристојан комад земље.
Иде у Тексас, кунем се Богом. -Остани овде.
Фицџералде! Фицџералде!
Све му јебем! Проклетник!
Џонсе! Доведи капетана! -Фрајмане!
Отворите капију! -Отварај! -Марфи, иди по капетана.
Водите га код доктора, одмах! Рекао си да је мртав! -Склоните се!
Рекао си да је мртав! -Мислило сам да је мртав, кунем се. -Полако капетане!
Лажовчино! -Присилио ме да то кажем. -Лажовчино, остави си га да умре!
Идеш Богу на исповест! Помоли се! -Ш'а?
Оче наш који си на небесима, да се свети име твоје, не могу... -Умукни!
Умукни! Ставићу те у бувару под оптужбом за издају!
Ставите га у кавез! Води га у кавез или ћу те обесити поред њега!
Мислио сам да ће умрети. -Устај! -Фиц ме је слагао!
Нисам му могао помоћи, молим вас. Капетане, молим вас...
Гласе! Фиц ме је слагао! -Добро, полази.
Један, два, три. Полако га положите.
Како му је? -Биће добро, сав је отекао, мора одморити.
Вратићу се касније да га погледам.
Побегао је, зар не?
Бриџер говори истину.
Како? -Фицџералд га је слагао, он је само извршавао наређење.
Није био присутан кад је Фицџералд избо мог сина на смрт.
Је ли се то десило? Убио је Јастреба?
Требају ми коњ и пушка. -Не, мораш одморити и нешто појести.
Идем у потеру за њим. -Не.
Не можеш га наћи без мене. -Одмаће нам ако чекамо зору. -Неће.
Плаши се. Зна колики сам пут прешао да бих га нашао.
Као и онај лос, сакриће се дубоко у шуми. Упао је у моју замку,
али није још свестан тога. -Како можеш бити тако сигуран?
Он може све да изгуби.
Мој син је био све што сам имао. И он ми га је одузео.
Нећу ти дозволити да се вратиш у дивљину, нећу опет то урадити. -Не.
Више се не плашим смрти. То ми се већ догодило.
Идем с тобом у потеру за њим.
Изгледа да су коњски трагови, јесу.
Није га могао јахати целе ноћи. -Колико нам је далеко?
Пола дана највише. -Ако су то трагови од Арикара, губимо му траг.
Осим ако се није пријавио у војску да би оправдано убио некога...
Ови трагови у снегу су његови. Хајде.
Не могу се сетити ни лица моје жене.
До прошле недеље сам се сећао како изгледа, али више не.
Плашим се да је нећу препознати када се вратим кући.
Је ли истина да си убио официра?
Само сам убио човека који је покушао да убије мог сина.
Осећам дим. -Колико близу?
Нема више од километар тим путем. Кренућу на запад, ти иди на исток.
Можда нађемо неке трагове. -Шта ако су Арикаре?
Ако су Арикаре, врати се одмах и сачекај ме овде.
Стани.
Нисам очекив'о да ће капетан бити тол'ко удаљен од своје пећи на
'вако 'ладно јутро, да нисте залутали? -Вратићу те у утврђење Кајова.
Тамо ће ти бити суђено због убиства. -Мудро збориш, ал' серем ти се у план.
Осим тога, имам ја свој план.
Гласе, имали смо договор!
Покуш'о сам да објасним твом сину!
Да му ка'ем ш'а се дешава, ал' није слуш'о.
Наставио је да арлауче, привук'о би Арикаре које би нас због њега убиле.
Нас двојица, имали смо договор. Не знам ш'а се тамо десило.
Моју душу предајем Богу, јер он зна ш'а се тамо десило!
Договора није било. Убио си мог сина.
Да си одгајио људину, син ти не би вришт'о к'о мала плачипичка.
Проклетниче.
Превалио си 'волики пут само да би осветио сина?
Уживај у освети, Гласе. Ш'а год да урадиш, не можеш сина вратити.
У праву си, не могу га вратити.
Освета је у Божјим рукама...
А не у мојим...
Дођи бледолики.
Превод и обрада: Гале ~Посвећено мом оцу~